Filter.
HOLDEN FRIGIVEN
Han gjorde det! Han tog körkort!
Oj!
Jag tänkte städa upp när vi kom tillbaka. Tack.
Hur tänkte du, Daniel? Förstöra ett helt kök?
- Det ser inte bra ut. - Jag missförstod.
Ja, det gjorde du.
- Jag blev lite väl entusiastisk... - Gjort är gjort.
Vi behöver en plan för hur vi ska gå vidare.
- Ja. En plan... - Har du någon?
- Vi jobbar på det, Ted. - Okej.
- Kan vi ha ett par regler? - Visst, Ted. Regler...
Du jobbar inte förrän 09.00 eller efter 18.00.
Du river inget innan du fått ersättningsmaterialen.
Du städar efter dig. Vi måste kunna bo här.
Naturligtvis.
Men en sak i taget. Du måste ersätta plywooden.
- Ska du ha vinyl igen? - Nej. Så mycket vet jag.
- Nej, jag tar det. - Det går bra.
Testa stället på Masseyville Road. Jag hade följt med, men jag är sen.
- Ta bilen. Har du något emot det? - Nej, naturligtvis inte.
Ja... Lycka till.
Det kommer att bli bra. Han blev bara överraskad.
Det är klart han blev. Förlåt, jag tänkte att det skulle vara...
- Jag vet inte. - Det kommer att bli jättefint.
- Jag är jätteglad åt det. - Du tar allt med jämnmod, mor.
Jag går och byter om.
- Du är kvar. - Ja, jag läste i din bok.
Jag förstår.
- Jag går ut så att du kan byta om. - Det gör inget, Teddy.
"Kärleken kan vara sedd och osedd
i nuet, i frånvaron.
Följaktligen är något att älska inte lika förenligt med tro
som något att hoppas på
ty hopp finnes alltid i frånvaron och det osedda."
Djupa grejor.
Jag förstår inte allt, om sanningen ska fram. Det får skölja över mig,
så ser jag vad som fastnar.
Jag gillar att du gör det.
Jag gillar dig.
Jag gillar dig med, Teddy.
Ibland.
Ska vi skaka hand, vän?
Du är intelligent, Tawney.
Jag säger det inte ofta nog, eller kanske någonsin.
Jag är verkligen ledsen över mitt beteende.
Idag är ju en ny dag.
- Du får inte bli så arg, Teddy. - Jag vet.
- Det kommer att förtära dig. - Jag vet.
Sedan kommer det att förtära oss.
Ser du? Intelligent.
Jag hoppas du får en bra dag, Tawney.
Du med.
Ditt ljus är inte på.
Åh. Visst...
Tack.
- Hur gick Peanuts förlossning? - Jag vet inte, jag är ny. Ledsen.
Den attans grejen fastnar ibland, hörde jag.
Du är jätteduktig, "Amantha".
Det blir 19,11 dollar.
Jag vet inget om Peanuts baby eller förlossning,
- men jag kan ta reda på det. - Vad snällt.
- Slog ni in pin-koden? - Koden är inslagen.
Kan ni dra kortet igen?
Jag tror att jag får börja om från början igen.
Eller - ännu bättre...
Wynn. Jag behöver dig typ nu. Wynn, typ nu.
Ursäkta, allesammans. Kassan har fått fnatt.
Du bör säga: "Föreståndare till kassa två, tack."
Men du är ju den enda föreståndaren.
- Kan du dra det igen, Ginny? - Okej.
- Betalar du kontant för resten? - Japp.
Hon använder EBT.
- Bara matvaror. Annars går det inte. - EBT?
Jaha... Matkuponger?
Stöd. Och det står där på skärmen.
- Hur mår Peanut? - Jo, vet du...
Nio timmars förlossning, ingen ryggmärgsbedövning!
Det blev en pojke, Wyatt Andrew.
- Han väger hela 5132 gram! - Gode Gud!
- Förlåt, men det var... - ...en "attans" enorm unge.
Det dröjer nog innan Peanut är på benen igen.
- Tack. - Ha en bra dag.
- Vem står på tur? - Hejdå.
Det här verkade bäst. De syns från gatan, men skymmer inget.
Vi når både de i bil och fotgängare.
Du har inte lov att använda företagets pengar.
Det var inte företagets pengar, pappa. Det var mina egna.
- Var fick du pengarna ifrån? - Jag tog ett lån.
- Ett lån? Borgen, då? - Det är inte din sak, pappa.
- Ditt hus... - Japp.
Grabben...
Det blir bra, pappa. Jag känner det på mig.
Förändring är oundviklig. Man måste hänga med.
- Tittare eller köpare? - En av dem.
Meddela mig när du är redo att passera tröskeln till konsumerism.
Jag letar faktiskt efter något specifikt.
Det gillar jag. Ibland...
En Wedgewood-spis.
- Hur många plattor? - Fyra.
- En brännare? Ugn? - Ja.
- Värmeugn eller bara ugn? - Vilket som, antar jag.
- Hur bred? - 92 till 102 cm.
- Fungerande, antar jag? - Företrädesvis, ja.
- Vit, svart, blå? - Svart.
Nej. Jag har ingen Wedgewood.
- Har ni några ugnar alls? - Egentligen inte.
Jag hade många gamla grejor. Gick inte ens att skänka bort.
Nu går de åt som smör i solen. Söderns nyrika...
Tillhör du dem?
Jag tror inte jag kvalar...
De har nog med pengar att försöka köpa kultur eller klass för,
eller så är de dumma. Vad vet jag? Jag försöker bara hjälpa till.
- Så ni får en del av deras pengar? - Ja, varför inte?
Jag är lika mycket patriot som de.
Jag gillar bara gamla spisar.
Tack för att ni tog er tid.
- Bor du här i trakterna? - Det gör jag.
Jag gör en efterfrågan hos universum och lyssnar vid de kosmiska spåren
- ...väntar på svar. - Det skulle uppskattas.
- Du tror jag snackar skit, eller hur? - Raka motsatsen.
Du får mitt telefonnummer. Ring om ett par dagar, så får vi se.
- Tack, det ska jag. - Går du ut?
- Ursäkta? - Umgås med folk,
- midnatt, efter mörkrets inbrott? - I teorin.
I teorin har jag fest i kväll. Min adress står på kortet.
Om du är nyfiken på det vilda, märkliga och underbara...
Okej, jag kan inte garantera "det underbara", men resten...
Åh, gode Gud...! Du är i alla fall mer än välkommen.
Varför skulle ni bjuda in mig till ert hem?
- Ska jag vara ärlig? - Jag ser helst det, ja.
Du är den ensammaste människa jag någonsin sett.
Kommer du på fest hos mig är du kanske ändå ensam, men inte själv.
Eller nykter, om du så väljer.
- Jag heter Lezley, med "Z". - Daniel. Med "D".
Okej, Daniel med "D". Känner du inte för att festa i kväll,
- så ringer du mig om spisen, okej? - Det ska jag.
Med all respekt - har distriktsåklagaren druckit?
Ingen nykter person skulle förhandla med Daniel Holden.
Som jag sade har ännu inget erbjudande gjorts, senatorn,
men ni ska veta att jag uppskattar er åsikt.
Min åsikt är att ni har glömt fakta i fallet.
Jag har inte glömt detaljerna, om det är det ni menar.
Jag tror inte längre att jag inför domstol
kan finna 12 personer som skulle döma den här mannen till döden igen.
Så han får förhandla sig ur det
för att ni betvivlar er förmåga som åklagare?
Nej. Jag går på bevisen. Ingen sperma binder honom vid offret.
Vad händer om hans erkännande ogiltigförklaras?
Det kommer det inte.
Vad händer om det ogiltigförklaras?
Då har vi bara våra två nyckelvittnen.
Trey Willis står fast vid sitt vittnesmål - det är bra.
George Melton har försvunnit.
- I utbyte mot den tid han suttit av? - Plus tio.
Tio innebär att han är ute om sex? Åtta?
Ett sånt drag kan ta kål på karriären.
Ge mig alternativ. Något som räddar oss båda. Jag är öppen för förslag.
Okej. "Smörja."
Smör-ja... En "mejeriprodukt, ja".
Fel. Du är nere på 87 poäng. Det betyder "nonsens".
Till exempel: "Niles snackar oupphörligen smörja."
- Oupphörligen. - Du får nästan poäng för det, mor.
Hej! Jag har 92 och han bara 87. Vill du skrapa eller läsa?
- Okej. "Proscenium." - Främre delen av scenen.
Du får välja svårare ord, broder.
- Hej. - Amantha...
Oj! Det här är... Oj...
- Vill du hjälpa till, hjärtat? - Nej, jag är här för att tvätta.
- Går det bra? - Naturligtvis.
Jag kan knappt vänta på resultatet.
- Det är postmodernt. - Dekonstruktionistiskt.
Det talar genom sin frånvaro.
Har ni läst tidningen?
Gaines är död.
- Vet du vem Gaines var, Jared? - Var inte han din advokat?
Den unge mannen vet mer än man tror. Vad vet du mer?
Jag vet inte.
- Vet du inte vad du vet? - Nej.
Sjukdomen ligger i släkten.
- Hur dog Gaines? - Ånger, cancer... Jag glömmer vilket.
- Han fick ett långt liv... - Måtte vi alla.
Jag går och hämtar sandpapper.
Ursäkta mig.
När slog rivningskulan till?
Oroar det dig att ni inte vet vad ni gör?
Förmodligen.
Du ser trött ut, hjärtat. Har du packat allt hemma?
Nej, mor. Jag har fått jobb.
- Verkligen? I Atlanta? - Nej, i Paulie.
- Thrifty Town. - Allvarligt talat, var?
Jag fanns på plats vid rätt tidpunkt, Peanut tog mammaledigt.
Jag förstår inte riktigt. Jobbar du för någon som heter Peanut?
Nej, jag jobbar på grund av Peanut. Hon återhämtar sig.
Varför, hjärtat?
Tydligen behöver man återhämta sig när man fått ett barn på fem kilo.
- Nej, varför jobbar du där? - Tja, låt se. Jag behöver pengar.
Det är nog allt. Har du fläckborttagare?
- Jag har förbehandlingsmedel. - Det bör göra susen.
Tack.
Svårt att tro att vi parkerade bilarna härinne.
Man är vad man inte slänger bort. Teddybjörnar och hantlar.
- Din gamla cykel. - "Stridsvagnen."
Du tog dig överallt på den.
Folk trodde jag var galen som cyklade när jag kunde köra bil.
Kommunist!
Din pappa satte korgar på den.
Ta inte illa upp, men du påminde om den onda häxan på den här.
Hur skulle jag kunna ta illa upp?
Varför slutade du cykla?
Vi behöver inte dra sorgliga historier. Livet är för kort.
Det är just därför vi måste dra dem.
Det handlar om mig, inte sant?
- Älskling, jag vill inte berätta. - Mamma, jag måste få höra.
Det var år 1995.
Tionde juli. Jag hade ny klänning...
Gula blommor... en sommarpicknickklänning.
Jag köpte den precis innan butiken stängde.
Jag vet inte varför jag köpte den, det var perverst.
När det var dags att gå kunde jag inte.
Jag kunde bara inte.
Mr Gaines sade att avrättningen skulle skjutas upp, men...
Jag fortsatte gå upp och ned för trappan och kolla tiden.
Till slut kom jag ut hit. Jag såg min cykel.
Din pappa hörde garagedörren och frågade vad jag höll på med.
Jag sade att jag skulle ta en tur. "Nej", sade han. "Jo", sade jag.
"Tvinga mig inte att ta bilen och köra efter dig!"
Jag sade åt honom att låta mig vara.
Och det gjorde han.
Jag cyklade nedför gatan...
Jag cyklade genom stan, förbi vattentornet, förbi satellitmasterna,
i den där löjliga gula klänningen.
Jag cyklade hur länge som helst,
tills jag trodde att det var efter midnatt.
När jag stannade upptäckte jag att bakdäcket var punkterat.
Jag cyklade hela vägen hem på det viset.
Jag minns var jag stod när din far berättade att du hade fått uppskov.
Vid ytterdörren, vid det gamla paraplystället med svanen.
Jag minns att han hjälpte mig i säng.
Jag slängde klänningen.
- Jag ska ha en macka. Vill du ha en? - Nej tack.
- Vem är du? - Jag är inte säker.
Du ser bekant ut.
Meddelar du mig om du kommer på det?
Gud, vad jag är glad att du är här!
- Mamma blev helt ifrån sig. - Var inte det hela meningen med...?
Thrifty Town. Jag jobbar där för jag har inte råd att flytta till Atlanta,
och Melvin vägrar att återbetala min handpenning.
Han vill hålla dig kvar här.
- Han är rar. - Han är min rival.
Att ha något att göra är faktiskt en lättnad.
- Att tänka på något annat än... - ...dig själv?
Jag kan inte tro att du sade det. Men kanske.
På tal om jobb... Jag hade ett intressant samtal med William.
- William från Justice Row? - Han ringde mig på flygplatsen.
Han sade att Peter Mullins slutar och att de behöver en ersättare.
- Och de vill ha dig? - De vill ha mig.
- Hur lång betänketid har du? - Jag måste ringa på väg till Varner,
innan Eddyville på onsdag och Riverbend på fredag.
- Ännu en omgång dödsceller? - Bör vi trycka T-shirtar?
Jag behöver omväxling...
- Skulle du kunna tänka dig Boston? - Måste jag svara nu?
- Tänk på det? - Okej.
Men först...
- ...har vi saker att prata om. - Saker?
Det är superhemligt, och...
Jag vet inte om vi ens bör prata om det, man vet inte vem som lyssnar.
De kan ha mikrofoner i ventilationstrummorna.
Mikrofoner... Oj...
Tror du att... Tror du att det vore bättre i sovrummet?
Kanske... Vi borde nog kolla...
Jag tar den vägen. Du tar den vägen.
Jag gjorde skyltningen idag. Folk kom in för att se sig omkring.
- Nu är det bara en fråga om tid. - Det är bra.
Visst är det? Ja, det är det!
- Dina ögonbryn ser oroade ut. - Det är inget.
Vilket betyder att det är något.
Det är bara det att... Jag vill studera.
- Studera. - Jag vet att det kommer plötsligt.
- Jag bara... - Studera vad?
College. Jag vill läsa kurser...
Kvällskurser, antar jag. Ta min examen så småningom.
Okej.
Du har alltså funderat på det här?
Ett tag, ja.
- Varför har du inte sagt något? - Jag vet inte... Teddy, jag antar...
Min mens är försenad.
- Du är full av överraskningar ikväll. - Jag gör det inte medvetet.
- Den har varit försenad tidigare... - Jag vet. Det här känns annorlunda.
- Annorlunda hur? - Jag vet inte. Verkligare, antar jag.
Okej... Ja...
- Ska jag köpa ett test på apoteket? - Jag antar att vi borde.
- Okej. Ska jag göra det nu? - Vi kan vänta till i morgon.
- Är det bara vi? - Det är bara vi...
Du hanterade det inte särskilt väl i morse.
- Han är en vuxen man, Janet. - Han är en skadad man, Ted.
Jag vet, men han kan inte göra saker och inte ta ansvar för dem.
- Han har hållits ansvarig för mycket. - Jag vet det.
Du vet inte hur svårt han har det.
Det är tufft för alla, till och med mig.
- Berätta om hur du har lidit. - Du lyssnar inte på mig.
Du talar aldrig mer till honom på det viset. Jag förbjuder det.
- Inte i hans eget hem. - Det är mitt hem med.
Det var hans först.
Jag går och lägger mig.
Det var i bästa fall en missbedömning.
- Jag tycker att det är positivt. - Det var dömt att misslyckas.
- Som att sittstrejka i någons bil... - Som Donaldsfamiljens Eldorado...
Och så har vi den här! Bidra! Ockupationsrörelsen: misslyckanden.
- Ockupera vad? - Precis!
Revolutioner har aldrig börjat för att fattiga sitter på häcken i tält.
Ryska revolutionen startades av bönder.
- Bönder? - Fast jag vet inte om de satt i tält.
Tolstoj här talar om den ryska revolutionen som om han deltog.
Du kommer att behöva den här...
- Känner jag dig? - Det tror jag inte.
- Är du säker? - Lämna honom i fred, Lionel.
- Killen ser bekant ut. - Ha en trevlig kväll.
Där är min kompis Dan med "D"!
Hjälp mig med den här grejen. Ta tag i änden. Ta tag i den!
Jag köpte den av en bög i Ansley Park och han var inte lättövertalad.
Sätt ned den där. Tack.
- Gick Lionel hårt åt dig? - Det är okej.
Lionel kommer två timmar för tidigt för att kunna sitta i fåtöljen.
Han har inget annat, förutom en snopp på 5 cm.
Jag hämtar något att dricka.
- Hallå där, vart är du på väg? - Hem. Jag...
Inte tillåtet. Inte än. Du kom hit av en anledning.
Bäst att fullfölja.
- Och om jag inte vet anledningen? - Den är känd, men ska upptäckas.
Jag vet inte vad det betyder. Haka fast den här vid bältet.
I en timme ska du och jag sitta ihop
- som planeter i omlopp. - Det tror jag inte.
- Vad är du rädd för? - Jag föredrar att inte vara bunden.
Du kan ha en poäng... Vi får vara underförstått bundna.
- Underförstått? - Ja. Underförstått. Inget rep.
En timme. Jag ställer äggklockan.
Under den timmen...
Här kommer påbud från den store Lezley
som vet... inte mycket... Låtsas!
- Låtsas vad? - Att du hör hemma här, med oss...
Dina medresenärer.
Kom igen, kompis. Du har kommit så här långt.
Jag kan väl ta en öl...
Skrika lite...
Ställ dig upp.
- Bind det här om honom. - Vad?
Bara gör det, Cindy.
- Nej, jag tror inte... - Tydligen förstod du inte mig.
Smög din väg när jag inte tittade. Cindy, kan du hämta påfyllning?
Gör det själv.
- Vi diskuterar viktiga saker här! - Du är konstig.
- Kompis, du låtsas inte. - Ja...
- Svårare än man tror, inte sant? - Synnerligen.
Hur ska du komma dit du ska om du håller dig undan?
Varför tror du att jag ska någonstans?
Har du inte hållit dig undan nog? Vad har du fått ut av det?
Det här, tyvärr...
- Har du läst "Siddharta"? - På fritiden.
Nådde han insikt genom att dra sig undan? Nej, det gjorde han inte.
Han förespråkade ett liv i världen. Man måste våga umgås och så...
Alla vet att Dan med "D" Holden är väl värd lite excesser,
lite njutning.
- Lite samkväm i mörkret... - Jag hoppas du talar om flickor.
Hälften här vill ligga med dig.
Resten är rädda för dig, men vill ändå ligga med dig.
- Det handlar inte ens om tur nu. - Är det så man får insikt?
Vem bryr sig? Kom igen, kompis,
dags att återförenas med den mänskliga rasen, i alla dess former.
Kasta loss, Danny-boy!
- Till senare... - Är det magisk svamp?
Direkt ur källan.
- Vad sysslar du med, Lezley? - Du behöver minnas hur man gör.
Njut av allt, Dan. Allt...
Kasta!
Vad gör vi nu?
- Spin Doctors. - Grymt! Kasta!
- Din tur, kompis. - Nej.
- Du måste låtsas, grabben. - Låtsas att jag kan skjuta?
Faran gör det roligt.
Kom igen, Dan! Gör världen en tjänst.
Skjut gamle Michel Bolton ända bort åt helvete!
Daniel, Daniel, Daniel!
Kompis? Är du här?
Ja...!
Kasta!